Østre Baltikum, år 793
Ragnar!
Takk, bror.
Odin!
Ragnar!
Skandinavia
Jeg bommet.
Her er en.
Kom igjen, vi går hjem.
Se.
Hva driver dere to med?
Jeg tar Bjørn med på Tinget i morgen.
Ikke ennå. Han er ikke gammel nok.
Han er 12 år.
Ta ham med neste år.
Neste år er snart nok.
Han trenger et silkebånd, Lagertha.
Du er en kjekk gutt.
Men du har rare ører.
Ikke ligg med mange kvinner i Kattegat.
Jeg kan unnvære det et par dager.
Er det din måte å si at du elsker meg på?
- Hva? - Jeg drømmer alltid om deg.
I natt drømte jeg at du matet meg med blodpudding.
Hva betyr det?
Det betyr at du gir meg hjertet ditt.
Få tak i hunden din.
Frode! Kom hit, bisken.
Hva skjer på Tinget?
Jarlen skal ta seg av noen forbrytelser,
og så diskuterer vi sommertoktene.
- Hvor skal dere? - Det bestemmer jarlen.
Han eier skipene.
Han sender oss som alltid til øst, til de baltiske landene,
men jeg vil vite hva som er i vest.
Hvilke byer og guder som finnes der.
Jeg er ikke tilfreds
med dette.
Odin ga sitt øye for å oppnå kunnskap,
men jeg ville gitt mye mer.
Lar jarl Haraldson deg få lov?
Bra.
Slik. Stramt og fint.
På tre.
Én, to, tre.
Veldig bra, Gyda.
Mat geitene, Gyda.
Kom igjen!
- Hva vil dere? - Vi vet at dere er alene her.
Alle mennene er borte.
Er dere tørste, skal jeg gi dere drikke.
Er dere sultne, skal jeg gi dere mat.
Ellers må dere gå.
Vi skal spise og drikke etter at vi har mettet andre behov.
Jeg vil ikke drepe deg, kvinne.
Du kunne ikke drept meg om du prøvde i 100 år.
Ut!
Gyda!
Gyda.
Jeg dro for å bekjenne min kjærlighet til henne,
men ble hindret av en bjørn
og en enorm hund som voktet hjemmet hennes.
Jeg drepte bjørnen med spydet,
og kvalte hunden med bare nevene.
Slik vant jeg hennes hånd.
Fortalte hun den samme historien?
Omtrent.
Er du klar til å motta armringen og bli mann?
Ja.
Og hva gjør en mann?
- Han kjemper. - Og?
Passer på familien sin.
Det stemmer.
Kunne du passet på familien vår?
Hva mener du? Du passer på oss.
Om jeg ikke var der.
Jeg må ta en stor beslutning.
Den kan endre mye.
Sov, nå. Du har en stor dag i morgen.
Bjørn!
- Her er du, bror. - Rolv.
Ved Frøya og alle guder som du har vokst.
Hallo, Rolv.
Skal du være med på Tinget? Du er en ekte mann nå.
Kom, så får vi oss noe å drikke.
Du ser litt blek ut, Bjørn.
Er du klar for en kvinne?
Det er noen vakre kvinner i Kattegat. Noen av dem er fri.
Du har ikke engang skjeggvekst, gutt.
Gå og legg deg.
Hvor tror du jarlen sender oss i år?
De jævlene i øst er like fattige som oss.
Jeg vet det.
Derfor bør vi seile vestover.
Jeg har hørt historier, Rolv.
Store landsbyer og byer og skatter.
Mengder med gull og sølv, og en ny gud.
Jeg har hørt det også, men hva betyr det?
Vi kan ikke seile over åpent hav.
Jeg tror det finnes en måte vi kan dra vestover på.
Jeg har noe som vil forandre alt.
Hva da?
- Hva er det? - Hør etter.
For en stund siden, møtte jeg
en vandrer.
Han sa det var mulig å dra mot vest over åpent hav
ved bruk av denne.
Det er en solskive.
Den må ligge i vann.
Enda en vandrer?
Denne gangen er det annerledes.
Si meg Ragnar, denne vandreren din,
- har han noen gang seilt vestover selv? - Bare hent vann.
Dette lyset er sola.
Hver dag stiger sola på himmelen frem til midtdag.
Ser du hvordan skyggen blir kortere?
Ved midtdag er den kortest.
Det forteller bare hvor langt sør jeg er.
Sa jeg ikke at du skulle høre etter?
Dagen før du seiler, markerer du en sirkel rundt pekeren
der skyggen er kortest ved midtdag.
Neste dag, på havet,
setter du skiven tilbake i vann ved midtdagstider,
og ser på skyggen.
Hvis skyggen bare er borti sirkelen...
Er kursen stø?
Ja.
Men hvis den passerer utenfor sirkelen, slik...
Da har du drevet, og må styre lenger mot sør.
Ja.
Og hvis den aldri når sirkelen?
Da er du for langt sør, og må styre lenger mot nord.
Slik er det!
Hold midtdagsskyggen på sirkelen, så blir kursen stø.
Mot vest.
Men hva om det ikke er sol? Hvordan hjelper skiven da?
Hvordan finner du veien?
Med denne.
Følg meg utenfor.
De kaller det en solstein.
Ser du?
Der er sola.
Nå drar vi mot vest.
Kom igjen.
Stille!
Olaf Anvent, du har sagt deg skyldig i stjeling.
I morgen skal du løpe spissrotgang som straff.
Ja, herre. Takk.
La det bli kjent at alle som ikke kaster noe, blir ilagt en bot.
Før fram den neste anklagede.
- Der er han! - Morder!
Brenn ham!
Erik Tryggvason, du er anklaget for mordet på Sigvald Strut i januar.
Erkjenner du deg skyldig?
Det var ikke mord, herre. Jeg drepte ham i selvforsvar.
Løgner!
Hvis det ikke var mord,
hvorfor erkjente du ikke forbrytelsen til den første du møtte etterpå,
slik det står i loven?
Faktisk passerte du flere hus før du rapporterte det.
Jeg trodde slektningene til den døde bodde i dem.
Loven tillater at du passerer to hus under slike omstendigheter,
men aldri tre.
Du drepte min bror med kaldt blod!
Det er ikke sant!
Vi kranglet om en omstridt jordteig. Han trakk kniv!
Du ville ha teigen selv!
Du er en løgner og en feiging.
Hvem sier jeg er feig? Jeg er ikke feig.
Stille!
Da sedvanlig fremgangsmåte ikke ble fulgt,
kan ikke drapet gjøres bot for
ved å kompensere offerets familie.
Mord er en uhederlig udåd blant vårt folk.
Utført i hemmelighet, ikke erkjent
og vil antakelig medføre en rekke hevndrap
som kan omfatte din egen familie.
Du visste om teigen, herre.
- Du visste jeg hadde hevd... - Nok!
Jeg ber dere se på den anklagede.
De som tror han er skyldig,
rekk opp hånden.
Beslutningen må være enstemmig.
Erik Tryggvason,
du er kjent skyldig i mord.
- Ja! - Rettferdighet!
Hvordan ønsker du å dø?
Ved halshugging, herre.
Ønsket er innvilget. Du blir henrettet i morgen.
Etterpå skal vi feste og snakke om sommertoktene.
Du må.
Hvorfor smiler han, far?
Han vil dø godt, uten frykt,
for å gjøre bot for syndene sine.
Du må se på, for hans skyld.
Det er hans eneste håp om å nå Valhall.
Mat ham til grisene!
Jeg forbanner ham.
Måtte han aldri nå Valhall.
Måtte han aldri feste med gudene.
Hvorfor gjorde han det?
Han skulle ikke ha gjort det.
Noen sa han ville ha teigen selv.
Han visste at Tryggvason hadde hevd på det,
men nektet å selge.
Hørte du det, gutt? Det er slik det blir gjort her.
Olaf, sønn av Ingolf,
Bjørn, sønn av Ragnar,
ta i mot denne gaven av salt og jord
for å minne dere på at dere tilhører både land og hav.
Disse armringene binder deres lojalitet til meg, deres herre og overhode.
En ed dere sverger på disse ringene må æres og holdes.
Forstår og sverger dere på dette?
- Ja, herre. - Ja, herre.
Og gir dere fritt deres troskap til meg, deres herre og overhode?
- Ja, herre. - Ja, herre.
Bra. Sett på dere armringene.
Kom hit.
La oss feste!
Min herre,
vi vil alle feste,
men vi vil også vite hvor vi skal på tokt i sommer.
- Kan det ikke vente, Ragnar? - Nei, si det.
Vi vil vite det.
Vi har rett til å vite.
Ja vel.
Vi skal på tokt østover igjen, til østerlandene og inn i Russland.
Hvert år
drar vi til samme sted!
Men det finnes et alternativ,
hvis du velger det.
Ja, valg. Ja.
Jeg har hørt disse ryktene, disse historiene.
Om at hvis vi reiser vestover, finner vi et land
som er frodig og rikholdig.
Men jeg risikerer verken skipene mine eller omdømmet mitt
på en slik villedet fantasi.
Det er mine skip. Jeg betaler for dem.
Og de drar dit jeg bestemmer.
Det avslutter saken.
La oss feste!
La meg se!
Det er en fin ring.
Ragnar Lodbrok,
jarl Haraldson vil snakke med deg privat.
Bli hos onkelen din.
Ragnar Lodbrok.
Sett deg.
Er du sulten?
Ja, herre.
Vil du feste i salen min?
Vil du seile i skipene mine?
Noe annet du ønsker av meg?
- Herre... - Du snakker stadig om vesten.
Hva vet du om det?
Hvorfor er du så sikker på at det er et rikholdig land?
Jeg kan ikke være sikker.
- Men jeg tror... - Jeg bryr meg ikke om hva du tror.
Du fornærmet meg der ute,
og ikke for første gang,
men tro meg, det blir den siste.
Hvem sa du kunne gå?
Du er gårdbruker.
Du burde være fornøyd med det.
Gårder er få og svært etterspurt,
og det er mange her som gjerne vil ta over jordteigen din.
Forstår du hva jeg sier?
Ja, jeg forstår.
Da stikker du aldri nesa opp i ansiktet mitt igjen.
Jeg stoler ikke på ham. Hold øye med ham.
Hvor skal vi nå? Jeg er så sliten.
Vi skal snakke med gudene.
Det er det vi gjør.
Kom inn. Jeg venter.
Sitt.
Hva ønsker du?
Jeg vil vite gudenes planer.
For deg eller gutten?
Jeg er mer interessert i meg selv.
Gudene ønsker at du får en stor fremtid, det ser jeg.
Men de kan trekke tilbake godviljen når som helst.
For å få denne store fremtiden,
må jeg utfordre loven?
Du må overbevise gudene om å endre runene
slik at de virker i din favør.
Men menneskenes lover
er langt under gudenes arbeid og skapelser.
Så jeg burde ta menneskenes lov
i egne hender?
Svar meg.
Du har svaret ditt allerede.
Nei, det har jeg ikke.
Så gå og spør gudene selv.
Hva er du redd for?
- Vent utenfor. - Ja vel.
Du har slett ikke hjulpet meg, du gamle.
Kanskje du stilte feil spørsmål.
Hvor er de?
Hvor er sønnene mine?
Du sa du hadde funnet dem.
Vi skal besøke en spesiell en.
- Han heter Floke. - "Floke?"
Som Loke, guden?
Ja, men annerledes.
- Hvordan er han annerledes? - Han er ingen gud.
- Hvorfor kom han ikke på Tinget da? - Fordi...
Fordi han er beskjeden.
Floke, dette er min sønn, Bjørn.
Hallo. Hvordan står det til?
Bare bra, takk.
La meg se.
Du har din fars øyne,
dessverre.
Hvorfor dessverre?
Det betyr at han blir som deg
og derfor vil ønske å gjøre det bedre enn deg,
og det vil du hate ham for.
Hvordan vet du det bare ved å se på ansiktet mitt?
Det er det samme med trær.
Jeg kan si hvilke trær som vil bli til de beste plankene bare ved å se på dem.
Jeg kan se inni treet.
Floke er båtbygger.
Blant annet.
Dette er et.
Inni dette treet er det to nesten perfekte planker.
De bøyer seg og krummer seg
som en kvinnekropp fra lårene til ryggen.
Når jeg kløyver dette treet, finner jeg dem.
Ser du det?
Tror du jeg spøker?
Jeg spøker om mye, sønn av Ragnar,
men aldri om skipsbygging.
Tror du skip bare er døde ting?
Så hva med båten vår?
Den blir lettere, og får et større seil.
Konstruksjonen er annerledes.
Den er bygget med en sterk midtplanke.
De to bordgangene er spikret direkte på knestykkene i rammen.
Men de under... Se!
Er kilt og bundet på rammene, ikke spikret,
så de kan bevege seg i forhold til hverandre.
Dette betyr at båten ikke vil støte mot bølgene som en geit,
men gli over dem som en krusning.
Skroget er dypere. Hvordan skal mennene sette årene?
Jeg skal skjære dem inn i de øvre bordene,
og åpningene kan lukkes når båten er til havs.
Tror du den kan klare lange sjøreiser?
Det er derfor jeg bygger den.
Men blir den sterk nok?
Det vet vi ikke før vi prøver.
Når blir den klar?
Når det gjelder det...
Hva da?
Vi er tom for penger.
Vi må betale for seilet, og så for ankeret.
Jeg vet hvordan de smedene er, grådige jævler.
Til ankeret.
Det er alt jeg har igjen fra toktene i fjor sommer.
Ikke vær redd.
Snart blir vi rike som dverger!
Jeg savnet deg.
Skjedde det noe mens vi var borte?
Nei.
Savnet du meg?
Jeg verket av kjærlighetslengsel.
Magen var tom for latter.
Er det det du vil?
Skal jeg få deg til å le?
Jeg vil ikke le nå.
Jeg vil ri deg
som en okse.
Som en villokse.
- Hallo, unge Bjørn. - Hallo, Rolv.
Hvor er foreldrene dine?
De har sex.
Nå vel...
Da får vi vel vente.
Så, Gyda,
lærer moren din deg hvordan du bruker et skjold?
Ja, jeg vet hvordan jeg bruker et skjold.
Moren din var en berømt skjoldmøy.
- "Var?" - Er en berømt skjoldmøy.
Vi kjempet i samme skjoldborg
mot østerlenderne.
Hun kjempet som en valkyrje.
Kom nå barn, til sengs.
La mennene være.
Men jeg er mann. Jeg har en ring.
La ham bli litt.
Til sengs!
Si god natt.
God natt, mine barn.
- God natt. - God natt.
Du!
God natt, far.
Fortell meg siste nytt.
Hva med båten?
Den er nesten klar.
Stoler du på Floke?
Er han ikke en spøkefugl?
Han er en god båtbygger. Jeg stoler på ham.
Jeg drar ikke under din kommando.
Jeg drar ikke med mindre alle er likeverdige.
Vi er brødre.
Du og jeg er alltid likeverdige.
Da må vi finne et mannskap.
Ikke mange menn går mot Haraldsons ønsker.
Mange vil være redde.
Noen kan til og med gå til ham og forråde oss.
Jeg må gå og pisse.
- I går var jeg med en jente fra byen. - Takk.
En vakker jente også.
Men da hun ropte i tilfredsstillelse,
så jeg ikke hennes ansikt.
Jeg så ditt.
Lagertha...
- Ikke snakk slik. - Hvorfor ikke?
Jeg tenker på deg hele tiden.
Synd.
Ikke fornærm meg, skjoldmøy.
Nei.
Jeg ville aldri fornærmet deg.
Du er en for god kriger,
men kanskje ikke en så god mann.
Jeg så noe.
Hva så du?
Et tegn.
Det gjorde meg sikker på at vi gjør det rette.
God natt, bror.
- Den er... - Du behøver ikke si noe.
Jeg ser det i øynene dine.
Vakker.
Den er bare vakker hvis den fungerer.
Sett seilet.
Floke! Seilet!
Hun synker.
Nei da.
Jeg skulle ikke ha latt som jeg kunne bygge en slik båt.
Det ligger over mine usle ferdigheter.
Jeg setter seilet.
Beklager, Ragnar.
Jeg har kastet bort pengene dine. Det var en spøk.
Hold kjeft.
Nå driver den på kjølen.
Så vakkert.
Hvorfor trodde du ikke på meg? Jeg sa jo at jeg kunne klare det!
Nå er det opp til deg, Ragnar Lodbrok.
Oversatt av: Gry Viola Impelluso, DDS